Валери Видас
Светла нощ

chitanka.info

Отде ни хрумна тая глупост —

да се покажем безразлични,

да си докажем, че учестеният ни пулс

за нас не означава нищо?

Сред купища от непотребни думи —

свенливи насърчения, полупризнания —

вървим, вървим… По разнебитения път

галактики клюкарки ни следят:

замерват ни от горе със звезди

и с дъх припрян, от чакане набъбнал,

освиркват явната безсмислица. Дори

да искаме, не можем да се оправдаем —

хихикат тихичко, като след постен анекдот.

Надявайки се на докосване случайно,

със поглед, вкопчен във пулсиращия свод,

препъваме се — уж невиждащи — по старото,

неводещо наникъде шосе,

с едно омръзващо на двама ни желание —

да си докажем, че…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.